loppua
Finés
[editar]loppua | |
pronunciación (AFI) | [ˈlo̞pˌpuˌɑ̝] |
silabación | lop-pu-a |
longitud silábica | trisílaba |
rima | opːuɑ |
Etimología 1
[editar]Si puedes, incorpórala: ver cómo.
Verbo intransitivo
[editar]- 1
- Acabarse, terminarse (tener un límite físico o temporal).
- Milloin toinen maailmansota loppui?
- ¿Cuándo se acabó la Segunda Guerra Mundial?
- Sana kirja loppuu a-kirjaimeen.
- La palabra "kirja" se termina con la letra "a".
- Milloin toinen maailmansota loppui?
- 2
- Agotarse (debido al uso).
Palabras relacionadas
[editar]- Sustantivos
- Verbos
Conjugación
[editar]Conjugación de loppua
Formas personales | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Modo indicativo | |||||||||
presente | pretérito perfecto | ||||||||
positivo | negativo | positivo | negativo | ||||||
persona | singular | plural | singular | plural | persona | singular | plural | singular | plural |
1.ª | lopun | lopumme | en lopu | emme lopu | 1.ª | olen loppunut | olemme loppuneet | en ole loppunut | emme ole loppuneet |
2.ª | loput | loputte | et lopu | ette lopu | 2.ª | olet loppunut | olette loppuneet | et ole loppunut | ette ole loppuneet |
3.ª | loppuu | loppuvat | ei lopu | eivät lopu | 3.ª | on loppunut | ovat loppuneet | ei ole loppunut | eivät ole loppuneet |
pasivo | loputaan | ei loputa | pasivo | on loputtu | ei ole loputtu | ||||
pretérito imperfecto | pluscuamperfecto | ||||||||
positivo | negativo | positivo | negativo | ||||||
persona | singular | plural | singular | plural | persona | singular | plural | singular | plural |
1.ª | lopuin | lopuimme | en loppunut | emme loppuneet | 1.ª | olin loppunut | olimme loppuneet | en ollut loppunut | emme olleet loppuneet |
2.ª | lopuit | lopuitte | et loppunut | ette loppuneet | 2.ª | olit loppunut | olitte loppuneet | et ollut loppunut | ette olleet loppuneet |
3.ª | loppui | loppuivat | ei loppunut | eivät loppuneet | 3.ª | oli loppunut | olivat loppuneet | ei ollut loppunut | eivät olleet loppuneet |
pasivo | loputtiin | ei loputtu | pasivo | oli loputtu | ei ollut loputtu | ||||
Modo condicional | |||||||||
presente | pretérito perfecto | ||||||||
positivo | negativo | positivo | negativo | ||||||
persona | singular | plural | singular | plural | persona | singular | plural | singular | plural |
1.ª | loppuisin | loppuisimme | en loppuisi | emme loppuisi | 1.ª | olisin loppunut | olisimme loppuneet | en olisi loppunut | emme olisi loppuneet |
2.ª | loppuisit | loppuisitte | et loppuisi | ette loppuisi | 2.ª | olisit loppunut | olisitte loppuneet | et olisi loppunut | ette olisi loppuneet |
3.ª | loppuisi | loppuisivat | ei loppuisi | eivät loppuisi | 3.ª | olisi loppunut | olisivat loppuneet | ei olisi loppunut | eivät olisi loppuneet |
pasivo | loputtaisiin | ei loputtaisi | pasivo | olisi loputtu | ei olisi loputtu | ||||
Modo potencial | |||||||||
presente | pretérito perfecto | ||||||||
positivo | negativo | positivo | negativo | ||||||
persona | singular | plural | singular | plural | persona | singular | plural | singular | plural |
1.ª | loppunen | loppunemme | en loppune | emme loppune | 1.ª | lienen loppunut | lienemme loppuneet | en liene loppunut | emme liene loppuneet |
2.ª | loppunet | loppunette | et loppune | ette loppune | 2.ª | lienet loppunut | lienette loppuneet | et liene loppunut | ette liene loppuneet |
3.ª | loppunee | loppunevat | ei loppune | eivät loppune | 3.ª | lienee loppunut | lienevät loppuneet | ei liene loppunut | eivät liene loppuneet |
pasivo | loputtaneen | ei loputtane | pasivo | lienee loputtu | ei liene loputtu | ||||
Imperativo presente | |||||||||
positivo | negativo | ||||||||
persona | singular | plural | singular | plural | |||||
1.ª | loppukaamme | älkäämme loppuko | |||||||
2.ª | lopu | loppukaa | älä lopu | älkää loppuko | |||||
3.ª | loppukoon | loppukoot | älköön loppuko | älkööt loppuko | |||||
pasivo | loputtakoon | älköön loputtako |
Formas nominales | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
infinitivo | participio | ||||||||
activo | pasivo | activo | pasivo | ||||||
I | loppua | presente | loppuva | loputtava | |||||
largo I | loppuakseen1 | pasado | loppunut | loputtu | |||||
II | inesivo | loppuessa2 | loputtaessa | agente | loppuma4 | ||||
instructivo | loppuen | – | agente negativo | loppumaton | |||||
III | inesivo | loppumassa | – | 1) Utilizado solamente con el sufijo posesivo; esto es la forma de la tercera persona singular y la tercera persona plural. 2) Utilizado en una oración acortada expresando actividad simultánea con la actividad de la oración afirmativa. Puede también ser utilizado con el sufijo posesivo. 3) Utilizado solamente con el sufijo posesivo; esto es la forma de la tercera persona singular y la tercera persona plural. 4) No existe en caso de verbos intransitivos. No lo confunda con sustantivos formados con el sufijo -ma/-mä. | |||||
elativo | loppumasta | – | |||||||
ilativo | loppumaan | – | |||||||
adesivo | loppumalla | – | |||||||
abesivo | loppumatta | – | |||||||
instructivo | loppuman | loputtaman | |||||||
IV | nominativo | loppuminen | |||||||
partitivo | loppumista | ||||||||
V | loppumaisillaan3 |